Drahý pane Stevensi,
Asi vás překvapí, že se vám ozývám po tak dlouhé době.
Jste v mé mysli již od smrti Lorda Darlingtona.
Četli jsme, že dědici dali Darlington Hall na prodej,
neboť ji nadále nehodlají spravovat.
Pokud by nikdo nechtěl koupit tak velký dům,
nový hrabě rozhodl o demolici a o prodeji kamenů za 5000 liber.
Četli jsme i články v Daily Mail, což nás velice rozhněvalo:
"Hnízdo zrádce bude strhnuto."
Sto osmdesát guineí?
Sto osmdesát? Prodáno.
Dámy a pánové, velká zajímavost na prodej:
Číslo 414,
alžbětinský portrét nazvaný Impozantní muž.
Vyvolávací cena je 2000 guineí.
2000 guineí, děkuji.
2200.
2400.
2600.
2800.
3000. 3200.
3400. 3600.
3800.
4000 guineí. Čtyři tisíce pět set.
5000.
5500.
6000.
6500.
7000.
7500.
8000.
8500.
9000.
9500.
10.000 guineí je nabídka.
10.500.
11.000.
11.500.
Proti vám, pane, cena je 11.500 guineí.
Prodáno za 11.500 guineí.
S ulehčením jsem si přečetla, jak americký milionář
jménem Lewis zachránil Darlington Hall,
tudíž nebudete vystěhován.
Je to snad ten kongresman Lewis,
který se zúčastnil konference Jeho Lordstva v roce 1936?
Pane Stevensi, vzpomínám na staré dobré časy,
kdy jsem bývala hospodyní.
Byla to těžká práce
a poznala jsem mírnější komorníky než vás,
ale léta u vás považuji za nejšťastnější dobu mého života.
Teď musíte mít úplně jiný personál.
Spousta starých tváří je již dnes po smrti.
Nejsou již jistě třeba zástupy služebnictva,
které zaměstnával Lord Darlington.
Mně samotné se dobře nevede.
Během let, kdy jsem vám psala, jsem opustila svého muže,
a s politováním musím říci, že manželství skončilo.
Bydlím u přítelkyně v penziónu v Clevedonu.
Svou budoucnost neznám.
Od té doby, co se vdala moje dcera Catherine, je můj život prázdným.
Roky ubíhají a já nevím, jak je vyplnit.
Ale zase bych chtěla být užitečná.
-Opět spálené? -Ano, omlouvám se, pane.
V kuchyni vždycky platilo pravidlo,
že kuchařka připravuje snídani a její asistent opéká tousty.
Proč jí nepořídíme toustový opékač?
My nepotřebujeme nové vybavení, ale nový plán personálu, pane.
Plán personálu? Nevěděl jsem, že jsme nějaký měli.
Bohužel velice špatný.
Zcela nedávno, pane,
jste byl tak laskav a nabídl mi, že mohu jet na malý výlet
napříč zemí.
Samozřejmě, vemte si dovolenou. Poznejte svět.
Děkuji, pane.
Kdy jste naposledy byl ve světě?
Dříve navštěvoval svět tento dům, mohu-li to tak říci.
Můžete.
Vemte si volno příští týden, kdy budu v Londýně.
A víte co, vemte si auto.
-Vemte si Daimlera. -Pane, to nejde.
Daimler k vám patří.
Snad ho udělali pro vás.
Musím říci, že je to od vás velice laskavé, pane. Velice.
Zamýšlel jsem jet na západ země, kde je prý skvostná scenérie.
Eventuelně tam budu schopen vyřešit současné problémy.
Bývalá hospodyně, která dnes žije v Clevedonu, mi oznámila,
že je připravena vrátit se do služby.
Kdo je to, vaše milá?
Nebo dřívější románek?
Ne, pane.
Ne, ale velice schopná hospodyně.
Ta nejschopnější.
Jenom jsem žertoval, Stevensi.
Omlouvám se.
Víte, co obdivuji na vašich novinách?
Ta úmrtní oznámení.
Nad každým zlosynem se drží pohřební řeč.
-Tohle umění ve Státech nemáme. -Ovšem, pane.
Děkuji, Stevensi.
Pane Lewisi.
Drahá paní Bennová,
zamýšlím dojet do Clevedonu 3. října okolo 16.00.
Byl bych vděčný, kdybyste mi
nechala zprávu na poště v Collingbourne blízko Hungerfordu,
kde mám v plánu se zastavit.
BLUE SAILS PENZION
Paní Bennová, vždycky jsem říkal, že máte úžasnou paměť.
Náš nynější zaměstnavatel je skutečně kongresman Lewis.
Ukončil svůj politický život ve Státech.
Zatím obývá rezidenci sám, ale brzy očekáváme příjezd jeho rodiny.
S politováním konstatuji, že personálu máme bolestně málo.
Paní Bennová, dovolíte mi, abych se zmínil o vašich kvalitách?
Je fakt, že po té, co jste se vdala,
žádná hospodyně se vám nikdy nevyrovnala.
Dobře si pamatuji váš příjezd do Darlington Hall.
Objevila jste se zcela neočekávaně, dalo by se říci náhle,
když jsme byli plně zaneprázdněni loveckým dnem.
Ten den si samozřejmě pamatuji i z jiného důvodu.
Bylo to naposledy, kdy Jeho Lordstvo
bylo šťastné při vítání hostů, jako za starých časů.
Samozřejmě, trvalo jim celá léta, než si ten hon na něm vyprosili.
V tomto sportu si Jeho Lordstvo nikdy nelibovalo.
-Dobré ráno, Ayresi. -Rád vás vidím, pane.
Promiňte, pane.
Obávám se, zda to nevyznělo nevstřícně, nebo stroze.
Měla jste ty nejlepší reference, jaké jsem kdy viděl.
Což zasluhovalo patřičné ohodnocení.
Řekněme, že jsem měl pochybnosti pramenící z vašeho mládí.
Samozřejmě žádné pánské návštěvy.
Promiňte, že se o tom zmiňuji, ale už jsme měli takové potíže.
Také tady v domě.
Vaše předchůdkyně utekla se sluhou.
Pokud se dva zaměstnanci rozhodnou vzít se, nikdo nic nenamítá.
Ale co mě roztrpčuje nejvíce,
jsou lidé střídající zaměstnání za účelem románku.
Což se zpravidla týká hospodyň.
-Není to útok na vás. -Neberu to tak.
Vím, co znamená, když se dva z personálu zapletou.
Ano, přesně tak.
-Mohu něco říci, pane? -Jistě.
Pane, týká se to podčíšníka
a hospodyně, kteří utekli minulý měsíc.
Mizérie. Už někoho máte?
Našel jsem dva náhradníky.
Slečna Kentonová, mladá žena s výbornými referencemi.
Velmi vybrané způsoby. Jeví se jako schopná.
A muže se značnými zkušenostmi.
-Je starší a rád bude podčíšníkem. -Jméno?
Stevens, pane.
-Stevens? -Ano, pane.
-Tak se jmenujete vy. -Je to můj otec, pane.
Opravdu?
To je báječné. Rád bych ho někdy viděl.
Je za dveřmi.
Dobře. Přiveďte ho.
Děkuji, pane.
Otče.
Pane Stevensi, jak se máte?
-Pane. -Váš syn je výborný.
O dům se stará skvěle. Nevím, co bychom si bez něho počali.
-Jste na něho hrdý? -Velmi, pane.
Tak to je správné.
Jsem rád, že tu budete.
Děkuji, pane.
Kolik lidí bude dnes u večeře? 14? 16?
Dvanáct, pane.
Dobře.
Děkuji, pane.
-Ta konvice sem nepatří. -Do jídelny. Dobrý odhad.
-Dobrý den, Williame, jak se máte? -Slečno Kentonová.
Přinesla jsem vám květiny.
Co, prosím?
Květiny to tady zkrášlí.
To je od vás velice laskavé.
Kdybyste chtěl, přinesla bych vám jich víc.
Děkuji,
ale tahle místnost je mojí soukromou pracovnou.
Jakékoliv rozptylování omezuji na minimum.
Květiny nazýváte rozptylováním?
Oceňuji vaši laskavost. Raději nechávám věci, jak jsou.
Ale když už jste tady, rád bych zmínil jednu maličkost.
Procházel jsem tudy včera ráno do kuchyně
a slyšel jsem, jak oslovujete někoho jménem William.
Smím se zeptat, komu tak říkáte?
Domnívala jsem se, že vašemu otci.
Žádní jiní Williamové v tomto domě nejsou.
To je pravda.
Můžete v budoucnu oslovovat mého otce pane Stevensi?
Budete-li o něm mluvit se třetí osobou, říkejte
pan Stevens starší, abyste nás odlišila.
Byl bych vám za to velmi vděčný, slečno Kentonová.
Dost dobře nechápu, co máte na mysli.
Jsem zde hospodyní a váš otec je podčíšník.
V předešlém zaměstnání jsem podřízené oslovovala křestním jménem.
Kdybyste na chvíli přestala myslet, uvědomila byste si,
jak nemístné je pro někoho, jako jste vy, říkat Williame někomu,
jako je můj otec.
Musí být pro vašeho otce velice pokořující, když ho někdo jako já,
oslovuje Williame.
Můj otec je člověk,
kterého kdybyste si všímala, naučíte se mnoho věcí.
Jsem vděčná za vaši radu, ale řekněte mi,
jaké věci se mohu od něho naučit?
Snad jsem měl dojem,
že jste často nejistá, která věc kam patří.
Jsem si jistá, že pan Stevens starší je dobrý ve své práci,
ale já vás ujišťuji, že já jsem dobrá ve své.
-Jistě. -Děkuji.
Omluvte mě, prosím.
No dobře.
Pochvala kuchaři.
Jaká křupavá kůrčička.
To jste vyjádřil vtipně. Řekněte to i ostatním.
Řekl jsem, že ta kapusta je, jak ji mám rád. Křehká a není kašovitá.
Kapusty "jsou" a ne kapusta "je".
Není to tak, Georgi?
Ano, pane Stevensi.
Promiňte mi tu opravu. l já jsem to dělal, když
jsem byl ve vašem věku, abych se něco naučil.
Jsem přesvědčen, že máte ambice dostat se výše ve své profesi.
Ano. Chtěl bych být komorníkem, aby mi říkali pane,
sedět ve své vlastní pracovně a kouřit cigárko.
Jestlipak víte, co znamená být komorníkem?
Chce to mít důstojnost.
Děkuji, pane Stevensi. Důstojnost, to je ono. Důstojnost.
To je definice z našeho čtvrtletníku Gentleman gentlemanovi:
Komorník získává důstojnost...
Svou přirozeností.
Byl anglický komorník v Indii.
Jednoho dne jde do jídelny a co vidí pod stolem?
Tygra.
Nehne ani brvou a jde do salónku.
" Promiňte, pane," šeptá, aby nepoděsil dámy:
"Omlouvám se. V jídelně se objevil tygr.
Snad Jeho Lordstvo dovolí použít ráži dvanáct?"
Oni pijí čaj. A pak slyší tři výstřely.
Ani je to nevyruší. V Indii si každý přivykne.
Když se komorník vrátí aby dolil panstvu čaj,
řekne, jakoby nic:
"Večeře se podává v obvyklou hodinu, pane.
A s potěšením mohu říci, že žádné zjevné stopy po nedávné
příhodě nezůstaly."
Zopakuji to. "Žádné zjevné stopy
po nedávné příhodě nezůstaly."
-Skvěle, pane Stevensi. -Děkuji, pane Stevensi.
Nádherný příběh. To je ideál, ke kterému bychom měli mířit.
Pro vás, pane Stevensi.
Děkuji.
Pro pana Stevense staršího, pane Stevensi.
Děkuji, slečno Kentonová.
Dej talíř Stevense staršího na plotnu, ať to nevychladne.
Ano, slečno Kentonová.
Děkuji.
Není zač, pane Stevensi.
Pokud hledáte svou lopatku na smetí, je v mezipatře.
Moje lopatka?
Nechal jste ji v mezipatře.
-Vůbec jsem ji nepoužíval. -Opravdu? Tak to byl někdo jiný.
-Nerozumím vám. -Zřejmě je to má chyba. Jedna z mnoha.
Dobrý den, pane.
Pozval jsem francouzského vyslance Giscard Dupont D'lvry.
Nikdy nepřijede!
Právě mi dal své slovo.
Dupont je fanatický antiněmec. Kvůli jeho řeči v Ženevě v roce 1933
jsem se styděl, že jsem spojenec Francouzů.
To není anglický způsob.
Ne, to není.
Smyslem našeho setkání je jednat o těchto věcech neformálně.
Dříve než dojde k mezinárodní konferenci.
V přátelské a klidné
atmosféře domova.
Snažme se pochopit francouzský pohled na věc.
A taky německý.
Promiňte, že vás přerušuji, ale jak se můžeme spojit s Němci?
S nacistickou stranou! Oni porušují smlouvy
a zastrašují Evropu, a to se nezmiňuji o krutém diktátorství.
Milý hochu, když jsem byl v Berlíně, viděl jsem šťastné německé lidi.
Mají práci, jídlo, jsou hrdí na svou zemi a milují svého vůdce.
A co Židé?
Vyměnilo Jeho Lordstvo sošku Číňana z pracovny
se soškou, co je přede dveřmi?
-Číňana? -Ano.
Ten Číňan z pracovny je nyní venku. Pojďte se podívat.
Teď mám práci.
Stačí, když jen nahlédnete ze dveří.
-Podívám se na to později. -Myslíte si, že je to výmysl?
Halucinace, které pramení z mé nezkušenosti?
Mám práci v tomto pokoji, slečno Kentonová.
Počkám.
Venku.
Podívejte!
-Je to ten Číňan z pracovny? -Jsem zaneprázdněn.
Nemáte nic lepšího na práci?
Podívejte se a řekněte mi pravdu.
Ztište se. Co by si pomysleli ostatní, kdyby slyšeli,
jak tu křičíte kvůli Číňanovi?
Žádám vás,
otočte se a podívejte se na toho Číňana.
To je drobná chybička.
Váš otec má příliš mnoho úkolů, aby je zvládl.
Nechte mě projít.
Váš otec nechal lopatku na smetí na chodbě.
Nechal leštěnku mezi příbory a teď ten Číňan.
Musíte to připustit, než udělá velkou chybu!
-Takhle se mnou nemůžete mluvit. -Obávám se, že musím.
Dám vám dobrou radu.
Váš otec by neměl vykonávat tolik práce pro jeho vlastní dobro.
Možná kdysi býval dobrý, ale už nemá ty schopnosti ani sílu.
Děkuji za vaši radu.
Snad už teď mohu jít za svou prací.
Neměla jsem v úmyslu vás zdržovat.
Děkuji.
Je životně důležité, abychom probrali některé body před příjezdem
-vašeho Francouze. Jak se jmenuje? -Giscard Dupont D'lvry.
Také očekáváme amerického vyslance.
Je to kongresman Lewis a přijede ve stejný den.
Kdo je ten Američan?
Víme o něm málo. Mladý kongresman z Pensylvánie.
Je členem vlivného Výboru pro zahraniční vztahy.
Jeden z těch dědiců amerického jmění.
-Konzervované maso? -Trolejbusy?
Galanterní zboží?
Co je to galanterní zboží?
Je to něco, čím Američané vydělávají hodně peněz.
Ne, myslím si, že pan Lewis vydělal na kosmetice.
To je starý pan Stevens!
Přineste rychle polštář. A deku!
Stříbrný servis! Stříbrný servis!
Ó, pane. Promiňte.
Budete v pořádku.
Děkuji, pane. Omlouvám se. Co se stalo?
-Zakopl s tácem. -Viděl jsem to z okna.
Tohle se mu nikdy nestalo.
-Mohu zavolat doktora? -Ano, zavolejte.
-Promiňte. -Nedělejte si starosti.
Otec už se cítí lépe?
Už se zotavuje.
Dobře.
Nepřeji si, aby se něco podobného opakovalo.
-Chci říci, váš otec měl kolaps. -Určitě ne, pane.
A to se může stát kdekoliv.
Kdykoliv.
První zahraniční vyslanci sem přijedou za necelé dva týdny.
-Jsme dobře připraveni, pane. -To jsem si jist.
Tato událost by mohla
významně ovlivnit směřování Evropy.
Má to velký význam.
A má i velký význam pro mě osobně.
Měl jsem německého přítele jménem Karl-Heinz Bremann.
Ve válce jsme bojovali proti sobě.
Řekli jsme si, až to skončí, tak spolu vypijeme sklenku
jako gentlemani.
Versailleská dohoda ze mě udělala lháře.
Ano, lháře, Stevensi.
Protože lhůty, které byly Němcům stanoveny, byly neproveditelné.
A to se poraženému nedělá.
Když je nepřítel v koncích, není třeba ho více týrat.
Mého přítele Bremanna zničila inflace.
V poválečném Německu nemohl najít práci.
Zabil se.
Zastřelil se ve vlaku.
Od té doby cítím jako svou povinnost podat Německu ruku
a dát mu férovou šanci.
Takže ta konference je zásadní
a nemůžeme riskovat žádné nehody.
To neznamená, že váš otec má výpověď.
Musíte však zvážit jeho povinnosti.
Zajisté, pane. Naprosto chápu.
Dobře.
Nechám vás o tom přemýšlet, Stevensi.
Děkuji, pane.
Nemám obsluhu do jídelny. Proto budeš obsluhovat ty.
-Děkuji, pane Stevensi. -Hoď se do gala. Pospěš si.
Dobré ráno.
Chtěl jsem vědět, zda už jsi vzhůru a připraven.
Jsem vzhůru už dvě hodiny.
-Moc ses neprospal. -Víc spánku nepotřebuji.
Přišel jsem si promluvit.
Tak mluv. Nemám celé dopoledne.
-Přejdu hned k věci. -Přejdi a hned.
Musím pokračovat ve své práci.
Příští týden se v domě koná velmi důležitá konference.
Hosté Jeho Lordstva budou významní lidé.
Vše musí být dokonalé.
Vzhledem k otcově nedávné nehodě
bylo navrženo, aby nadále neobsluhoval u stolu.
Obsluhoval jsem každý den,
celých 54 let.
A také bylo rozhodnuto, aby nenosil těžké tácy.
Tady je nový seznam tvých povinností.
Podívej, zakopl
jsem kvůli té dlažbě.
Jsou křivé.
Proč je nenecháš spravit, než tam zakopne někdo jiný?
Přečti si seznam svých povinností.
Nech spravit ty kameny.
Přeci nechceš, aby si ti "významní hosté" zlámali vaz.
Ne, skutečně ne.
Co je to?
Budeš dělat to, co se nazývá doúklidové práce.
Procvičuješ tím také svůj vlastní úsudek
v určitých mezích.
Toto je tvůj mop... Tady.
-Toto je můj mop? -Správně. Tvé kartáče.
A mé kartáče?
-A můj mop. -Správně.
Co chceš, abych s nimi dělal?
Myslím, že víš, co s nimi dělat, otče. Uklízej prach a nečistoty.
Když najdu nějaký prach,
tak ho setřu tímto mopem.
Správně.
Doporučuji ti začít
s mosaznými klikami na dveřích.
Tamhlety dveře. Pak ty otevřené.
A pak ty dveře tady...
Zde je tvá leštěnka. A prachovka.
Dějiny navštíví tento dům už za dva týdny.
Každý z vás
může být pyšný na to, že u toho může hrát roli.
Představte si sebe sama jako velitele roty,
i když se jedná jen o naplňování sklenic.
Každý z vás má svůj vlastní úkol.
Svůj vlastní úkol jako kapitán.
Naleštěná mosaz, stříbro, mahagon, ať se leskne jako zrcadlo.
Až přivítáme hosty z cizích zemí,
musí hned vědět, že jsou v Anglii,
kde pořádek a tradice stále přetrvává.
Děkuji, Briane.
Pan Lewis, ten Američan, právě přijel.
Očekávali jsme ho zítra. Co jste s ním udělal?
Pan Lewis je vyprovázen do svého pokoje.
Můj kmotřenec Cardinal brzy ohlásí zasnoubení.
Skutečně, pane? Přijměte mé blahopřání.
Děkuji, Stevensi.
Jsem za toho chlapce zodpovědný.
Je to můj kmotřenec a jeho otec byl můj nejbližší přítel.
A teď, když je mrtev,
se cítím být jeho otcem.
Požádal jsem ho, aby na té konferenci působil jako sekretář.
Byl tak laskav a přislíbil pomoc i s přípravami.
Uvědomuji si, že to, o co vás požádám, není zrovna regulérní.
Rád vám pomohu.
Promiňte, že o tom mluvím,
ale takhle to dál prostě nejde.
Jste obeznámen s podstatou života?
-Pane? -Podstata života.
Ptáci, včely. Jste obeznámen, ne?
Obávám se, že moc nerozumím.
Vyložím karty na stůl.
Jsem velmi zaneprázdněn konferencí. Samozřejmě vy také,
ale někdo mu to musí říci.
Kromě toho, pro vás je to lehčí.
Méně trapné.
Ten úkol jsem shledal podstatně složitějším.
Já se k tomu před svatbou Reginalda nedostanu.
Samozřejmě je tento úkol nad rámec vašich povinností.
Udělám, co mohu.
Budu vám vděčný i za pokus. Leží mi to v mysli už dlouho.
Není třeba chodit kolem horké kaše. Řekněte mu to přímo.
Bože! Stevensi!
Velmi se omlouvám,
ale musím vám něco naléhavě sdělit.
Dovolíte-li, přešel bych k věci.
Možná jste si dnes ráno všiml u jezírka kachen a nebo hus.
Kachen nebo hus? Myslím, že ne.
Tak třeba ptáků a květin,
keřů nebo včel...
Neviděl jsem žádné včely.
-Není to jejich roční období. -Včel?
Pokouším se naznačit, že s příchodem jara
můžeme spatřit pozoruhodné a pozvolné změny
v okolí.
To je jistě pravda. Ale pozemky zrovna teď nejsou v nejlepším stavu.
Nevěnoval jsem pozornost krásám přírody,
protože mě poněkud zneklidňuje...
Pan Dupont D'lvry nepřijel v nejlepší náladě a to pro nikoho není dobré.
-Pan Dupont D'lvry už přijel? -Před půl hodinou a v mizerné náladě.
V tom případě mě omluvte. Raději se mu půjdu věnovat.
Máte pravdu. Hezky jsme si popovídali.
Vůbec ne. Chybělo mi slovo nebo dvě, abych přešel k podstatě.
K záležitosti velmi obdivuhodné,
ke kráse přírody.
Musí to počkat na další příležitost.
Budu se těšit. Ale já dávám přednost rybám.
-Ryby? -Vím o nich všechno.
Čerstvá voda a sůl.
Jakákoliv podobenství budou velmi přínosná.
Omluvte mě. Neměl jsem ponětí, že Monsieur Dupont D'lvry přijel.
Děkuji.
Mohu vám pomoci, pane?
Ó, komorníku.
Mám bolavou nohu. Potřeboval bych lázeň v horké slané vodě, prosím.
Zařídím to s hospodyní, pane.
Horkou vodu a sůl mi přineste co nejdříve.
Těší mě. Ale já mluvím anglicky.
Dobře. To mám štěstí. Jsem Jack Lewis, vyslanec U.S.A.
Mohli bychom si promluvit?
Ano, jistě.
Mám puchýře na nohách z povinné prohlídky Londýna.
Londýnskou věž jsem už viděl.
Zjistil jsem, že věci se vůbec nepohnuly
směrem, kterým jste, myslím, naznačoval.
Německé přezbrojení je fakt, který musíme přijmout.
V našem vlastním zájmu je mít svobodné a rovnocenné Německo.
Ne nějaký bezmocný národ,
jež se musel podrobit nečestné smlouvě před 16 lety.
Kdo byl v Německu, byl jistě
nadšen jako já jeho znovuzrozením.
...pomoci Německu v jeho zápasu za ekonomický rozvoj včetně podpory
jeho žádosti za rovnocennost, přiměřenost vojenského potenciálu
a vojenskou službu německé mládeže.
Jestliže my, v poválečné Evropě...
Chci další vodu. Potřebuji další lázeň pro své nohy.
Následujte mě, pane.
Omluvte mě.
-Musíme si promluvit. -Tudy, pane.
Drahý příteli, jsem v agónii. Příliš těsné boty. Mohu si za to sám.
Marnivostí.
Musíme učinit nějaký rychlý manévr, abychom zkrotili Němce.
Prosím tudy, pánové.
Komorníku, prosím, pomůžete mi s mýma nohama... botama?
-Ano, jistě. -Sundejte je.
To, co říkali o rovnocennosti pro armády Německa, vojenské službě...
-Promiňte, pane. -Já to zařídím.
Co je?
Vašemu otci je velice zle, pane.
-Kde je? -Před čínským pokojem, pane.
Němci chtějí mír stejně jako my. Potřebují mír.
Pomohu vám.
Děkuji.
Děkuji, Charlesi.
Vezměte lázeň horké vody a sůl
panu D'lvryovi do biliárdového pokoje. Rozumíte mi?
-Ano, pane Stevensi. -Udělejte to.
Otče?
Mám více času než vy, se o něho postarat. Zavolala jsem doktora.
Děkuji, slečno Kentonová.
Váš otec není v dobrém stavu.
Jestli se to zhorší, zavolejte mi.
Kolik mu je? 70, 72?
-75, pane. -Chápu.
-Pokud se to zhorší, dejte mi vědět. -Ano, pane. Děkuji, doktore.
Pospíchej pomalu.
Tady něco chybí.
Co je to?
-Ta lžička na olej, pane. -Správně.
Dobře prostřeno.
Nikdy se nedotýkat okraje skleničky.
Dobře.
Nejdřív sklo, pak...
Dole je všechno v pořádku?
Připravujeme poslední večeři konference.
Dokážeš si představit kuchyň.
-Ale všechno je pod kontrolou? -Ano, zcela bez pochyby.
Už se cítíš lépe?
Musím ti něco říci.
Mám moc práce. Nepromluvíme si ráno?
Jime,
přestal jsem milovat tvou matku.
Miloval jsem ji jednou.
Láska mě opustila, když jsem zjistil, že mě podvádí.
Jsi dobrý syn.
Jsem na tebe hrdý.
Doufám, že jsem dobrý otec.
Snažím se, jak mohu.
Jdi raději dolů,
nebo tam kdoví co udělají.
Běž.
Běž!
Promluvíme si ráno.
V poslední den naší konference
mi dovolte, abych vyjádřila, jak jsem dojata vědomím,
že zde zavládl duch dobré vůle.
Dobré vůle pro Německo.
A se slzami v očích
vidím, že jste poznali snahu Německa,
stát se zase znovu silným národem.
S rukou na srdci prohlašuji,
že Německo potřebuje mír
a přeje si jedině mír.
Mír s Anglií
a mír s Francií.
Děkuji mnohokrát.
Já též jsem dojat,
hluboce dojat
ryzí touhou po míru vyjádřené na této konferenci.
Na rozdíl od amerického kolegy,
my v Evropě známe hrůzy války.
A ať jsme Francouzi, Angličané, Italové nebo Němci,
našim jediným přáním je nikdy neopakovat ty zkušenosti.
Opravdu.
Velice mě dojala slova
o dobré vůli a přátelství, která jsem slyšel
a slibuji, že udělám vše,
abych změnil politiku země
směrem k národu, který byl jednou naším nepřítelem.
Ale nyní se již mohu odvážit říci,
naším přítelem.
Dámy a pánové,
Spojené státy nechtějí válku stejně jako vy.
Na druhé straně ovšem nechceme mír za každou cenu,
protože některé ceny jsou vysoké na to,
aby se daly splácet.
Ale teď o tom nebudeme mluvit. Už bylo řečeno vše.
Pro tuto chvíli připijme na Lorda Darlingtona
jako výraz vděčnosti za jeho pohostinnost.
Lord Darlington je klasický anglický gentleman ze staré školy.
Decentní, čestný a šlechetný.
Jako vy všichni. Decentní, čestní a ušlechtilí gentlemani.
Je pro mě potěšením a ctí tu být zde s vámi.
Ale nyní
omluvte, že to tak řeknu,
vy jste všichni amatéři.
A mezinárodní záležitosti by nikdy neměly být v rukou amatérů.
Máte vůbec ponětí, jakým místem se svět postupně stává?
Doba, kdy jste si mohli hrát na ideály, je nenávratně pryč.
Evropa se stává arénou realpolitiky, politiků skutečnosti.
Chcete-li, skutečných politiků.
To, co je potřeba, nejsou gentlemanové, ale opravdoví politici.
Potřebujeme profesionály, nebo to skončí katastrofou.
Tudíž navrhuji přípitek, gentlemani,
na profesionály.
Nerad bych rozpoutával nějakou hádku
při našem posledním večeru.
Ale dovolte mi říci toto. To, co vy nazýváte amatérství,
je to, co my tady preferujeme a nazýváme úctou.
Slečna Kentonová by s vámi ráda mluvila ohledně vašeho otce.
Vaši profesionalitu zajímá chtivost a síla spíše,
než ujištění, že spravedlnost je ve světě stále ceněna.
Já jsem nikdy netajil, že jsme přinutili Němce,
aby se úplně vzdali tradic své země. Děkuji.
Pane Stevensi, je mi to velmi líto.
Váš otec zemřel před čtyřmi minutami.
Ano, chápu.
Moc mě to mrzí.
Kéž bych mohla něco říci.
Půjdete se na něho podívat?
Momentálně jsem velmi zaneprázdněn. Snad za chvilku.
V tom případě dovolíte, abych mu zavřela oči?
Byl bych vám vděčný. Děkuji.
Otec si přál, abych se o vše postaral. Nemohu ho zklamat.
Ano. Jistě.
Rád bych někdy pokračoval v našem malém rozhovoru.
O přírodě.
Máte pravdu. Měl bych se vrátit, když je všechno v rozpuku.
Ano, pane. Určitě.
Jak jsem už řekl, mým hlavním zájmem byly vždycky ryby.
Když jsem byl malý, měl jsem tropické ryby.
Byl jsem pro ně zapálený.
Dám si ještě jednu, jestli vám to nevadí.
Jste v pořádku?
Jsem v naprostém pořádku.
Necítíte se dobře?
Ne, pane. Snad trochu unaveně.
Skvěle!
Jak nádherný příklad německé kultury jste vnesla do tohoto domu.
Moc hezké.
Doufám, že se na mě nezlobíte.
Ne, drahý mladíku.
Mám rád čistý boj. Dát tolik, co druhý bere, že?
S velkým respektem vzhlížím k Anglii. Miluju ji.
Přijel jsem sem s rodiči jako malý a cítil jsem se jako doma.
Děkuji.
Omluvte mě.
Jste v pořádku?
Ano, naprosto, pane.
Nejste nachlazen nebo něco podobného?
Byl to dlouhý den.
Byl to těžký den pro nás oba.
Dobrá práce.
Upřímnou soustrast.
Byla to mrtvice. Několik za sebou. Netrpěl bolestí.
Díky, že mi to říkáte.
V biliárdovém pokoji je význačný gentleman,
který potřebuje pomoc.
Naléhavě?
Jeho nohy.
Nohy?
-Odvedu vás k němu. -Je-li to nutné.
Je to nutné. Pána to bolí.
Upřímnou soustrast.
Děkuji. To je od vás laskavé.
Dobré odpoledne.
Jmenuji se Stevens. Doufám, že tu mám dopis.
-Podívám se, pane. -James Stevens.
-Chtěl bych dvě jablka, prosím. -Tady, pane Stevensi.
-Projíždíte tudy? -Jsem na cestě do Clevedonu.
-Kolik to stojí? -Tři pence, prosím.
Odkud vlastně přijíždíte...?
-Z Oxfordshire. -Odkud?
-Promiňte? -Kde je ten Oxfordshire?
V Darlingtonu.
Už vím. Nebyl tam ten Lord Darlington? Ten nacista,
který nás dostal do války?
Jsem tam komorníkem a můj zaměstnavatel je
pan Lewis, americký gentleman.
Původního majitele neznám.
Tady máte zpátky.
Velmi ráda bych se s vámi setkala v hotelu Sea View naproti přístavišti.
Budeme si mít, o čem povídat. Mám mnoho otázek.
Kromě vás jsem ztratila veškeré kontakty se všemi našimi přáteli.
Ale není divu.
Už je to dlouho a mezitím se toho mnoho přihodilo.
Kdo by mohl být ve styku se všemi, které Jeho Lordstvo zaměstnávalo?
Pane, zvonil jste?
-Ty německé dámy již přijely? -Jsou za dveřmi.
Chtěl bych je pozdravit. Procvičím si němčinu.
-Mluví skvěle anglicky. -Dobře. Tak je pozvěte dál.
Toto je Elsa a Irma.
Ptám se, jaká byla jejich cesta.
Velmi dlouhá, pane.
Ptal jsem se jich na počasí.
Jsme vám vděčné, lorde, že jsme sem mohly přijet.
Naši rodiče jsou vám velmi vděčni.
To nestojí za řeč. Slečna Kentonová se o vás postará.
-Ano? -Jistě, pane.
Vítejte v Darlington Hall.
-Děkuji, pane. -Děkuji, pane.
Přejete si ještě něco?
Sire Geoffrey.
Rád vás vidím.
Jak se máte?
Pojďte dál.
-Pane Benne. -Pane Stevensi.
Pánové, prosím o chvilku strpení.
-Vy už nejste ve Stanton Lacey? -Teď pracuji pro sira Geoffreyho.
-Nezměnila jste se. -Nebudu vás zdržovat.
-Snad se uvidíme později. -To doufám.
Ale, pánové, vy mluvíte o Židech, cikánech, černoších a tak dále.
Ale někdo musí brát zřetel na rasové základy fašistické strany
jako zdravotní opatření, což mělo být dávno, dle mého názoru.
Představte si prosadit takový řád v této zemi...
Stát přeci nemůže řádně fungovat bez trestního systému.
Zde to nazýváme vězení. Jinde to nazývají koncentrační tábory.
Je v té polévce nějaký druh masa?
Myslím, že je houbová, pane.
Houbové nožičky, cibule a celer. Maso žádné.
Studená voda a na dochucení sherry.
Slyšel jsem, že ve vaší konstituci je nějaký labourista.
Už se tam také zbavili hloupých odborových organizací.
Věřte mi, že v Německu se už nestávkuje.
A každý se drží v linii.
Není divu, že tato země jde od deseti k pěti.
Je vnitřně postižena.
Myslím, že tohle je asi smažená houska. Nevíte?
Myslím, že ano.
Tohle je velmi útulné hnízdečko.
Vypadáte jako velmi spokojený muž.
Mojí filozofií je, pane Benne,
že člověk nemá nikdy být velmi spokojený,
dokud neudělá vše, co může,
ve službě pro svého zaměstnavatele.
To platí pro zaměstnavatele,
který je významný nejen rozsahem svého majetku,
ale i morální výší.
Podle vás to, co se tu děje, je na "morální výši"?
Rád bych si byl jist.
Ale nejsem.
Slyšel jsem podezřelé věci. Velmi podezřelé.
Nic jsem neslyšel.
Poslouchejte.
Je to tak dojemné, že?
Poslouchání pánova rozhovoru by mě rozptylovalo od práce.
To je čerstvá soda.
Přidáte se k nám?
Děkuji, ale je velmi pozdě. Ráno brzy vstávám.
Dobrou noc.
-Dobrou noc, pane Stevensi. -Dobrou noc, slečno Kentonová.
Hezká žena.
Po jejím odchodu ze Stanton Lacey už to nebylo ono.
Místo jsem změnil půl roku po ní.
Bez ní bych byl ztracen.
V domě, jako je tento, musí být hospodyně prvotřídní.
Mezi těmito zdmi se rodí velká rozhodnutí.
-Dobré ráno. -Pane.
"Snad to nebude nespravedlivé vůči Židům, řekneme-li, že zjevení Krista
je pro ně samé, čímsi nepochopitelným a ohavným.
Paradox je, že on sám povstal z jejich řad,
ale vyjádřil nesouhlas k celé jejich podstatě.
Židé jsou na to mnohem citlivější než my.
Demonstrací hlubokých rozdílů, separujících nás Evropany od Židů,
nehodláme dopustit, aby náboženská zaujatost
s nebezpečnými předsudky řešila věc,
protože vnímání dvou zcela odlišných národností
odhaluje skutečnou propast. "
Mezi služebnictvem máme dvě přistěhovalecké dívky.
Ano.
Služebné Elsa a Irma.
Obávám se, že je budeme muset propustit.
Propustit je, pane?
Je to velmi smutné, ale nemáme na výběr.
Musíme se podívat na věc v kontextu.
Musím zvažovat pohodlí mých hostů.
Mohu říci,
pracují velmi dobře.
Jsou velmi chytré, milé a velmi čistotné.
Je mi líto, ale zvážil jsem celou věc velmi pečlivě.
V sázce je totiž mnohem více.
Mrzí mě to, ale je to tak.
Jsou to Židovky.
Ano, pane.
Ohromuje mě, že to takhle přijmete.
Jako by jste diskutoval, co dát do spíže. Tomu nemůžu věřit!
Elsa a Irma musí být propuštěny, protože to jsou Židovky?
Jeho Lordstvo tak rozhodlo. Je zbytečné, abychom o tom diskutovali.
Bez práce se budou muset vrátit zpátky do Německa.
My s tím nic nesvedeme.
Řeknu vám, jestli zítra ty dívky propustíte, uděláte chybu!
Hřích horší, než ostatní hříchy!
Na světě je více věcí, které vy a já nechápeme.
Jeho Lordstvo to plně chápe, ale ví, že v sázce je mnoho.
Jedná se
o židovskou povahu.
Varuji vás,
když odsud půjdou ty dívky,
opustím tento dům.
Prosím.
Ty reference, to vám musím říci,
jsou poněkud stručné.
Proč jste opustila poslední zaměstnání?
-Už mě tam nechtěli. -Proč ne?
Já nevím.
Prostě mě tam už více nechtěli.
Píše se, že dobře pracuje.
Počkala byste, venku?
-Je nevhodná. -To vůbec ne. Já ji chci.
-Bude pod mým dohledem. -Není vhodná.
Bude pracovat dobře. Dohlédnu na to.
Dobře, ovšem zcela na vaši zodpovědnost.
Nechtěla jste kvůli těm Němkám odejít?
Neodejdu.
Nemám kam jít. Nemám rodinu.
Jsem zbabělec.
Ano. Jsem zbabělec.
Děsím se odchodu a to je pravda.
Jediné, co by mě čekalo, je samota. A to mě děsí.
Tohle jsou ty moje velké zásady.
Stydím se sama před sebou.
Jste pro tento dům velmi důležitá.
Více, než velmi důležitá.
Jsem?
A teď,
jste-li si opravdu jista tou mladou dívkou, tak ji sem zavolejte.
Slečno Hullová, můžete začít příští týden.
Vaší nadřízenou je slečna Kentonová. Vysvětlí vám zásady v domě.
Číslo jedna: "žádné pánské návštěvy či něco podobného."
-Ano, pane. -Dobře.
-Vítejte. -Děkuji pane.
Dobře. Ukážu ti tvůj pokoj.
Zapomněl jsem, jakou má ten Daimler spotřebu.
Na tak dalekou cestu je to auto nepraktické, pane...
Smith. Harry Smith. Je mi ctí přivítat vás tady v Moscombe.
-Je mi ctí tu být. -Na vaše zdraví, pane.
Doktor Carlisle se tady obvykle zastavuje. Rád se s vámi setká.
Je to gentleman jako vy.
Nevím, čemu všemu říkáte gentleman.
Toto pojmenování patří každému muži v této zemi.
To je Harry Smith. Předává rady ze své filozofie.
My Angličané
máme výhodu i čest, že můžeme vyjádřit svůj názor, jak to cítíme
a volit do Parlamentu. Proto jsme bojovali proti Hitlerovi.
Vy sám se zabýváte politikou?
Ne přímo, obzvláště dnes.
Snad ve 30.letech a těsně před válkou.
Můj zájem se týkal mezinárodních vztahů.
Zahraniční politika, abych tak řekl.
Ne, že bych zastával vysoký úřad.
Jakýkoliv vliv, který jsem míval, byl spíše neoficiální.
Promiňte, pane.
Setkal jste se s Churchillem?
Příležitostně navštěvoval dům. Počátkem 30.let.
Byl to válečný štváč!
Upřímně, Harry! Bez něho bychom válku nevyhráli.
Nehlasoval pro boj s Němci, ale poslal celou jednotku proti horníkům.
-A co válka? -Ta byla dobrá.
Ve válce si možná vedl dobře, ale měl odejít do ústraní.
-A co pan Eden? -Ten to zpackal v Suezu!
Ano, setkal jsem se s panem Edenem. Občas.
Těší mě. Richard Carlisle.
To auto je smůla, ale dobře, že jste tady.
-Každý je moc milý. -Říká, že rozumí zahraničním vztahům.
Je to tak?
Jen neoficiálně.
-Zná pana Churchilla. -A pana Edena.
Vážně?
Ano, měl jsem to štěstí, že jsem mohl být ve společnosti
mnoha významných lidí z Evropy a z Ameriky.
Pane Taylore,
asi bych si měl nejspíše trochu odpočinout. Jsem unaven.
Není divu. Ty problémy s benzínem
a poslouchání Smithových politických názorů.
Pojďte tudy, pane.
Ráno jedu do Stanbury. Vezmu vás
a cestou někde vezmeme benzín.
-Nerad bych vás obtěžoval. -Vůbec ne. Hodí se vám to v 7.30?
S doktorem Carlislem si hezky popovídáte. Pozor na schod.
Omluvte Harryho Smithe.
Stále mluví o politice. Netvrdím, že nemá pravdu.
Za demokracii jsme bojovali s Hitlerem a ztratili mnoho chlapců,
včetně našeho syna.
Padl u Dunkirku.
Přinesu vám přikrývku.
U umyvadla jsem nechal břitvu a mýdlo.
Stále posloucháme názory lidí z ulice.
Jsou perfektně zběhlí ve vyjádření svého názoru
na politiku, nebo jiné otázky...
Nemají žádnou kvalifikaci!
Jistěže mají!
Pan Spencer by s vámi rád pohovořil.
Dobrý muži, mám pro vás otázku.
Předpokládáte, že situace s dluhem vůči Americe
znamená v současnosti nižší úroveň obchodu?
Nebo zřeknutí se
standardní platby zlatem je jen manévr kvůli tomuto problému?
Promiňte, pane, v této záležitosti nemohu pomoci.
To je škoda.
Snad nám pomůžete v jiné záležitosti.
Myslíte si,
že evropský měnový systém by utrpěl smluvní dohodou
mezi Francií a Bolševiky?
Promiňte, pane, nemohu v této záležitosti pomoci.
Dobře, to je vše.
Moment, Darlingtone, mám pro tohoto dobrého muže ještě jednu otázku.
Dobrý muži,
sdílíte náš názor,
že nedávný projev pana Daladiera o severní Africe
byl pouhým manévrem,
aby napadl národnostní frakci ve své vlastní straně?
Promiňte, pane. Nejsem schopen vám v těchto záležitostech pomoci.
Vidíte, dobrý muž nám " není schopen v těchto záležitostech pomoci".
A my stále přijímáme fakt,
že rozhodnutí tohoto národa spočívají na těchto lidech
a miliónech jemu podobných.
To už můžete požádat, aby válečnou kampaň organizoval Spolek matek.
Děkuji. Děkuji, pane.
Právě jste si to ověřil.
-Myslím, že ověřil. -Ne, to ne!
Ale ano!
Co říkáte na lidi v Moscombe? Nejsou špatní.
Ne, pane.
Pan a paní Taylorovi byli velice laskaví.
Doufám, že to ode mě nebude drzé,
ale nepracujete jako sluha?
Ano, pane. Je to tak.
Ve skutečnosti jsem komorníkem v Darlington Hall blízko Oxfordu.
Nechtěl jsem nikoho podvádět.
Nic nevysvětlujte. Vím, jak to bylo.
Darlington.
Nebyl to ten Lord Darlington,
co byl pro usmiřovací politiku za války?
Lituji, ale neznal jsem Lorda Darlingtona.
Můj zaměstnavatel je americký gentleman pan Lewis.
Lord Darlington patřil k těm, co se pokoušeli smiřovat s Hitlerem.
Když bylo po válce,
tak žaloval noviny pro urážku na cti.
Byl to The Express? Nebo News Chronicle?
-Nemohu říci, pane. -Stejně prohrál.
Měl štěstí, že ho nezažalovali za velezradu.
Tady to je.
Pane, musím přiznat,
že jsem vám neřekl pravdu.
Znal jsem Lorda Darlingtona a tvrdím, že to byl vskutku čestný člověk.
Gentleman každým coulem
a jsem hrdý, že jsem mu věnoval nejlepší léta mé služby.
To by vám mělo stačit k příští pumpě.
Děkuji mnohokrát, pane. Jsem vám velmi vděčný.
Sdílel jste
jeho názory?
Čí?
Lorda Darlingtona.
Byl jsem jeho komorník. Musel jsem sloužit
a ne souhlasit či nesouhlasit.
Vy jste mu věřil.
Ano. Zcela.
Ale ke konci života připustil, že se... mýlil.
Že byl velmi naivní a že se do toho nechal vtáhnout.
Chápu.
Děkuji, pane. Byl jste velmi laskav.
Pojedete pořád rovně nahoru a zahnete doleva na křižovatce.
Jak říkám, nechci být otravný, ale zajímá mě to.
Jak jste se na to díval vy?
Copak jste nechtěl dělat raději vlastní chyby?
Promiňte, že jsem tak vlezlý.
Vůbec ne, pane.
Učinil jsem svoji vlastní malou chybu.
Ale mám šanci ji napravit.
Vlastně je to účelem mojí cesty.
Zkuste nastartovat.
Děkuji, pane. Jsem vděčný za vaši pomoc.
Hodně štěstí. Povídání s vámi bylo zajímavé.
Dobré ráno.
Lord Halifax byl nadšen tím stříbrem.
Řekl jsem, že to byla vaše zásluha. Pochválil vás. Dobrá práce.
Chtěl jsem se vás zeptat...
Co ty dvě Židovky?
Asi není šance, že bych je znovu přijal?
To bude obtížné. Snažil jsem se jim sehnat práci v Surrey.
Byl tam pokoj jen pro jednoho a ony nechtěly být oddělené.
Zkuste je najít. Člověk by pro ně měl něco udělat.
To byla chyba, co se stalo.
Je mi to líto. Velmi líto.
-Dobré ráno. -Dobré ráno.
Ptal se na ty Židovky.
-Na Elsu a Irmu? -Zajímalo ho, kde jsou.
Řekl, že byla chyba je propustit.
Dobře si pamatuji, jak jste byla smutná jako já.
Jako vy?
Myslel jste, že je zcela na místě, aby je propustili.
Ne, sám jsem to pokládal za nečestné.
Jistě, že jsem se zlobil. Velice.
Nelíbilo se mi, že to bylo zde.
Měl jste mi to říci. Pomohlo by mi vědět, že to cítíte jako já.
Proč musíte stále skrývat, co cítíte?
Ty košíky s levandulemi jsou hotové? Dobře.
V pořádku.
Já před vámi smekám.
Počíná si velmi dobře. Měla jste pravdu a já se mýlil.
-Máte ve tváři úsměv. -Jaký úsměv?
Úsměv, který vás prozrazuje.
Neřekl byste?
Co by prozrazoval?
Je to hezká dívka, nemyslíte?
Je?
Nemáte rád hezké dívky v personálu. Všimla jsem si.
Je to snad proto, že se pan Stevens bojí pokušení?
A že je pan Stevens z masa a krve a tudíž si moc nevěří?
Víte, co dělám?
Zabývám se svými myšlenkami, než se vypovídáte.
A co ten provinilý úsměv ve vaší tváři?
Ne provinilý, ale pobavený těmi vašimi hloupostmi.
Je to provinilý úsměv. Nesnesete pohled na ni.
Nechtěl jste ji. Byla příliš pěkná.
Vy musíte mít pravdu.
Jako vždy.
Charlie!
Lizzie, neměla bys teď stlát?
Tak to hned udělej.
Už jsi jí to řekla? Tak to hned udělej.
Co jí mám říci? Nikdy by to nepochopila.
-Proč ne? -Je stará. Musí jí být nejméně 30.
Třeba se necítí stará.
Pro koho myslíš, že jsou ty květiny, které trhá?
Pojď sem. Dej mi pusu.
Květiny.
Vy si čtete.
Je tu šero. Vidíte?
Ano, děkuji.
Co čtete?
Knihu.
Ano, ale jakou?
Je to kniha, slečno Kentonová. Kniha.
Jaká kniha?
Vy se za ni stydíte?
Tak co je to?
Něco pikantního?
Pikantního?
Čtete něco pikantního?
Myslíte, že v knihovně Jeho Lordstva jsou takové knihy?
Jak to mám vědět?
Co je to?
Ukažte mi ji. Ukažte tu knihu.
Prosím, nechte mě na pokoji.
Proč mi tu knihu nechcete ukázat?
Teď mám volno. A vy mě rušíte.
Ruším?
Ruším vás ve vašem volném čase, že?
Co je v té knize?
No tak, ukažte ji.
Nebo mě ochraňujete? Tohle děláte?
Byla bych šokována?
Zničilo by to můj charakter?
Ukažte mi ji.
Panebože.
To není nic skandálního.
Je to jen sentimentální milostný román.
Čtu tyto knihy,
jakékoliv knihy,
abych rozšířil svoji slovní zásobu.
Čtu v rámci vzdělávání, slečno Kentonová.
A moc vás prosím,
abyste nerušila ty krátké chvíle mého volna.
Vstupte.
Copak je?
Chtěla bych dát výpověď, prosím.
Proč?
Charlie a já se budeme brát.
Rozmyslela sis to dobře?
Ano, slečno Kentonová, rozmyslela.
Vedeš si tady dobře a máš před sebou skvělou kariéru.
Charlie a já se vezmeme.
Charlie a já.
Ani nevím, co ti mám říci.
Už jsem to zažila mnohokrát.
Mladá dívka spěchá do manželství a nakonec je zklamána.
A co peníze?
Nemáme žádné.
Ale na co?
Zjistíš, že není lehké žít v chudobě.
Máme jeden druhého.
Nic jiného nepotřebujeme.
Tak dobře.
Když si seš tak jista.
Děkuji vám.
Hodně štěstí.
Udělali jsme pro ně, co jsme mohli.
Říkal jsem mu,
že s mojí pomocí se vypracuje na komorníka
za rok, nebo tak.
Ale ne, pan Charlie to ví nejlépe.
Určitě bude litovat.
Neplačme nad rozlitým mlékem.
Měli bychom prodiskutovat mnohem důležitější věci.
-Příští týden je schůzka. Teď... -Musíme o tom mluvit dnes?
Prosím?
Jsem unavená.
Měla jsem perný den. Copak to nevíte?
Jsem velmi unavená.
Velmi, velmi unavená.
Vy to snad nechápete?
Dlužím vám omluvu. Myslel jsem,
že tento večer probereme pracovní záležitosti.
Ale vidím, že vás to hněvá.
Jen jsem řekla, že jsem unavená.
Jistě. Máte pravdu.
Tato setkání jsou po dlouhém dni únavná.
Snad bychom s nimi měli skončit.
Jsou užitečná. Jde jen o dnešek.
Děkuji vám za kakao.
V budoucnu můžeme komunikovat pouze během dne.
Třeba i jen písemnou formou.
Přeji vám krásnou dobrou noc.
Zítra si beru volno.
Vrátím se v 9.30 večer.
Jistě.
Dobrou noc.
Jsem rád, že jsem z toho venku, to vám řeknu.
Ačkoliv mě Sir Geoffrey a jeho Černé košile
nahání husí kůži.
Pan Stevens říká, že se máme starat o dům
a o zbytek se nezajímat.
Vy nesouhlasíte, pane Benne.
Já také ne.
Když se mi něco nelíbí, řeknu si: " Kašli na to."
Promiňte mi ten výraz, slečno Kentonová.
Ale nejsem opravdový profesionál jako pan Stevens.
Pan Stevens tomu zasvětil život.
Ale to já ne.
A abych řekl pravdu,
už se nechci vrátit do služby.
-Co chcete dělat, pane Benne? -Říkejte mi Tome.
Tome.
Jaké zaměstnání budete hledat?
Chtěl bych být svým vlastním pánem.
Začít někde s malým obchůdkem s novinami a tabákem.
Nebo penzión na západě, odkud pocházím.
Clevedon je dobré místo pro penzión.
Nedáte si ještě jednu?
Už je skoro 9.30 večer...
No tak!
Máte volno, ne?
Nejste v armádě, kasárna vám nezavřou.
-Tak dobře. -Dobře.
Ještě jednou, prosím.
No a co ty, Sarah?
Takové vážné jméno.
Říkali mi Sally, když maminka ještě žila.
Sally. To je pěkné.
Ty máš v úmyslu zůstat ve službě?
Je to dobrá profese, když máš určitou pozici.
-Pan Stevens říká, že máme štěstí... -Nebudeme o něm teď mluvit.
Mluvíme o tobě.
Řekněme, že by se
tě někdo zeptal, zda bys nechtěla pracovat v malém penziónu u moře?
Co bys řekla?
Tak to nevím.
Je to čistě teoretická otázka, tak o tom nepřemýšlím,
-pane Benne. -Tom.
Řekněme, že není teoretická,
Sally.
Takhle už mi léta nikdo neřekl. Zní to směšně.
Hezky, ne?
Je moc pozdě.
Budete si ještě něco přát?
Cože?
-Děkuji. Dobrou noc. -Dobrou noc, pane.
Pane Cardinale, dobrý večer.
-Jak se máte? -Velmi dobře.
-To jsem rád. A vaše žena? -Také velmi dobře, pane.
-Jak se máte? -Velmi dobře.
Mám na starosti vyřídit nějaké záležitosti.
Myslíte, že mě Jeho Lordstvo ubytuje?
Řeknu mu, že jste tady.
Doufám, že se tu dnes nic neděje.
Jeho Lordstvo očekává po večeři několik pánů.
Odpočinu si. Stejně jsem ještě chtěl dopsat jeden článek.
-Je čas večeře, chcete-li. -Dal bych si rád.
A co můj kmotr? V pořádku?
Je v pořádku. Něco na osvěžení?
Děkuji. Sklenička whisky by byla fajn.
-Koho dnes večer očekává? -Toto vám nejsem schopen říci.
Cože, vy to nevíte?
Nevím pane.
-Půjdu si odpočinout. -Myslím, že je to dobrý nápad, pane.
Dále.
Pan Cardinal právě přijel, z čista jasna.
Očekává svůj obvyklý pokoj.
-Dohlédnu na to, než odejdu. -Jdete ven?
Zajisté.
Je čtvrtek.
Ovšem. Zapomněl jsem. Promiňte.
Něco se děje?
Přijede několik hostů, ale to se vás netýká.
Ve čtvrtek mám volno,
ale potřebujete-li mě, tak...
Ne, to je v pořádku. Děkuji.
Něco vám musím říci.
Můj přítel, muž,
s kterým se večer sejdu, pan Benn.
Pan Benn. Jistě. Ano.
Požádal mě o ruku.
Přemýšlím o tom.
Chápu.
Příští měsíc se stěhuje na západ.
Stále o tom přemýšlím.
Myslela jsem, že bych vás o tom měla informovat.
Ano, děkuji.
To je od vás laskavé.
Věřím, že strávíte příjemný večer.
Děje se dnes něco zvláštního?
Nějací zvláštní hosté?
To ti nemohu říci. Přísně tajné.
-Tak u toho nemohu být? -U čeho?
-U toho, co tu dnes bude probíhat. -Absolutně ne.
Nemůže být u toho někdo, kdo strká všude nos. Novinář.
Jak ti to říkají, "čmuchal?"
To je nemyslitelné.
Raději se hned po večeři někde vytrať.
Zní mi to poněkud zvláštně.
Dobrý večer, pane premiére.
-Promiňte, že máme zpoždění. -To je v pořádku.
Lord Halifax.
-Těší mě. -To je pan Fraser.
Dobrý večer, Vaše Excelence.
Prosím, počkejte tady. Budu informovat Jeho Lordstvo.
Tohle namaloval Herri Met de Bles. Šestnácté století.
To pozadí musí být jezero Garda.
Překrásná bitevní scéna. Výborné pojetí.
Tohle je zvláště pěkné.
Poznamenejte to na později.
Nemáme v úmyslu zatahovat Britské království do války,
kvůli malému sporu v daleké zemičce
a kvůli lidem, o kterých vůbec nic nevíme.
Podle mě celé Československo
nestojí za smrt jediného vašeho mladého muže.
Najde se zde několik hlučných a protiválečných skupin,
které nechápou, že si Němci berou pouze to, co jim patří.
Fuhrer je z duše člověk mírumilovný,
ale nesmíme dovolit nějaké podřadné malé zemi,
aby špinila celistvost tisícileté německé říše.
Já tam jdu.
No tak, vstávat!
Nespat!
Můžete potvrdit, že tato dáma zde pracuje?
Ano, jistě. Je to hospodyně.
Děkuji, pane.
-Smím? -Jistě.
Promiňte, že jsme vás vylekali.
Jde o bezpečnost, slečno.
Jistě jste strávila příjemný večer.
Měla jste příjemný večer?
-Ano, děkuji. -Dobře.
Chtěl byste vědět, co se stalo?
Musím se vrátit nahoru.
Dnes večer se tam dějí významné události.
A kdy ne?
Přijala jsem jeho nabídku.
Pan Benn mě požádal o ruku a já přijala.
Gratuluji.
Jsem připravena podat výpověď.
Ale propustíte-li mne dříve, budu vám vděčná.
Pan Benn má v plánu odjet na západ již za dva týdny.
Budu se snažit.
A teď mě, prosím, omluvte.
Po všech těch letech, které jsem tu strávila, mi nic jiného neřeknete?
Srdečně vám blahopřeji.
Jste velmi důležitou osobou
pro pana Benna a mě.
V jakém směru?
Řekla jsem mu o vás pár věcí.
Řekla jsem mu celé příběhy. O vašich zvycích.
O vašich manýrách.
Přišlo mu to legrační, zvláště když jsem mu ukázala,
jak krčíte nos, když si sypete pepř do jídla.
To nás vždycky rozesměje.
Opravdu?
Prosím,
omluvte mě, slečno Kentonová.
Dobrou noc.
Díky.
Jsme přátelé už dlouhou dobu, že?
Vždycky se těším, jak si popovídáme, když přijedu.
Nevypil byste si se mnou sklenku?
To je od vás laskavé, ale ne, děkuji.
Jste v pořádku?
Jsem v pořádku.
Necítíte se dobře, že?
Snad trochu unaven.
To se vsadím. Kolik je, skoro 1.00?
No tak.
Chci, abyste se posadil.
Ne, pane, já opravdu...
Nepřijel jsem sem náhodou.
A vy to víte.
Dostal jsem zprávu,
o tom, co se tady bude dít v knihovně.
Přeji si, abyste si sedl. Jsem váš přítel
a vy si tady držíte ten tác, jako by vás to vůbec nezajímalo!
No tak. Sednout, zatraceně!
To je lepší.
Podívejte, řekl bych, že v knihovně je premiér, že?
Premiér, pane?
V knihovně... Nemusíte to potvrzovat...
...náš premiér, náš zahraniční sekretář a německý velvyslanec.
-Máte ponětí, o čem mluví? -Obávám se, že ne.
Řekněte mi, Stevensi, vás to vůbec nezajímá?
Vy nejste ani trochu zvědavý?
Mně nepřísluší zajímat se o takové věci.
Nepřísluší.
A když vám řeknu, že Jeho Lordstvo
se pokouší přesvědčit premiéra,
aby přijal smlouvu s těmi zločinci z Berlína?
Jistě tak Jeho Lordstvo činí z nejušlechtilejších pohnutek.
Vy to nechápete? To je na tom přesně to odporné!
Oni mění své nejušlechtilejší pohnutky na své nepřátelské cíle!
Uvědomujete si, že Jeho Lordstvo je ten
nejcennější pěšák a že nacisté mají tuto zemi otevřenou,
protože on je tak dobrý a tak čestný?
Kdybych nebyl tak opilý, tak vám to vysvětlím lépe!
Pane,
já tomu rozumím.
Jeho Lordstvo pracuje na zajištění míru naší doby.
Mír naší doby je jejich hnusné pořekadlo!
Vzpomínáte na toho Američana na konferenci?
Řekl, že Lord Darlington je amatér, naprostý.
Měl pravdu.
Měl naprostou pravdu.
Těžko můžu vyjádřit, co cítím k Jeho Lordstvu.
Mám ho velice rád a vím, že vy také.
Ano, mám.
A nejste zoufalý, když vidíte, jak hrozné dělá chyby?
Je manipulován! Nechápete to? Nebo jste také tak pomatený jako on?
Teď jsem vás pravděpodobně urazil.
Ne. Vůbec ne, pane.
Vůbec ne.
Musíte mě omluvit.
Potřebují mě ostatní pánové, pane.
Neberte nic, co jsem řekla, vážně.
Zachovala jsem se velmi hloupě.
Nic z toho, co jste řekla, jsem nebral vážně.
Vlastně si jen ztěží vybavuji, co jste řekla.
Prostě jsem se zachovala hloupě.
Já jednoduše nemohu marnit čas zbytečnými řečmi.
Navrhuji vám jít spát. Musíte být velmi unavena.
Dobrou noc.
Zatraceně!
K čertu!
Chtěl jsem vám jen říci...
Jedná se o ten výklenek před jídelnou.
Je to sice práce té nové pomocnice,
ale zjistil jsem, že je často zaprášen.
Dohlédnu na to.
Děkuji.
Věděl jsem, že byste chtěla být informována.
Ahoj, Sally.
Ahoj, Tome.
Jsi v pořádku?
Jak se máš?
Dobře.
Mohli bychom si na chvíli promluvit? Jen na chvíli.
Ale rychle, jsem na odchodu.
Dlouho tě nezdržím.
Dobře. Půjdeme do haly.
Dobré odpoledne.
Hezké místečko, že?
Malý útulný penziónek, o kterém jsem pro nás snil.
Jako o jiných věcech, ale nevyšlo to.
Co jsi chtěl říci?
Včera jsem viděl Catherine. Měla zajímavé novinky.
Je těhotná.
Panebože!
Zve nás oba v neděli na čaj.
Přijel bych pro tebe.
Mohli bychom jít spolu na autobus.
Dobře, ještě uvidíme.
Dům je bez tebe prázdný.
To se nedá vypovědět.
Pořezal ses.
Jo. Já vím.
V posledních dnech se mi nic nedaří.
Často myslím na staré dobré časy,
kdy jsem byla hospodyní v Darlington Hall.
Tyto roky s vámi byly pro mě nejšťastnější v životě.
Dal byste si ještě čaj?
Ano, prosím. Děkuji.
Slečno Kentonová. Omlouvám se.
-Promiňte, že jdu pozdě. -To je v pořádku.
Posaďte se.
-Objednal jsem čaj. -To je milé.
Dala byste si zákusek?
-Opravdu? -Dobře. Je to zvláštní chvíle.
Dobře.
Servírko?
-Přinesla byste nám zákusek? -Ano, jistě.
-Je to už dávno. -Ano, je.
Vůbec jste se nezměnila.
Snad maličko.
Myslím, že jsme se změnili všichni.
Poznala bych vás vždycky.
Jak je to dlouho? Dvacet let?
Ano, to určitě bude.
Čaj už by měli přinést.
Četli jsme ten hrozný článek.
Je to ostuda
nazývat Jeho Lordstvo zrádcem. Ty noviny otisknou všechno.
Měli prohrát ten soud.
Když Jeho Lordstvo šlo k soudu,
očekával, že tam bude ospravedlněn.
A místo toho jeho případ rozmázli novináři, což jméno
Jeho Lordstva zničilo navždy.
A pak v jeho posledních letech,
řeknu vám upřímně, paní Bennová,
měl srdce zlomené.
Nosil jsem mu čaj do knihovny, sedával tam
a často mě ani neviděl, protože byl hluboko v myšlenkách.
Mluvil sám k sobě, jako by se s někým přel.
Samozřejmě tam nikdo nebyl.
Nikdo ho nenavštěvoval.
A co jeho kmotřenec, mladý pan Cardinal?
Pan Cardinal padl ve válce. Servírka.
Mohu dostat účet, prosím?
Je mi to velmi líto.
Vím, že si pamatujete Darlington Hall v jeho nejlepších dnech
a tak si také Jeho Lordstvo zaslouží být pamatován.
Ale snad ty dny se zase vrátí, když tam teď bydlí pan Lewis
a paní Lewisová přijede brzy.
Velké štěstí, že se staráte o ten dům.
Máme problémy, slečno Kentonová. Promiňte. Paní Bennová.
-Máme stále potíže se zaměstnanci. -To jste zmínil ve vašem dopise.
Upřímně, chtěla jsem se vrátit zpět do služby.
Dobře...
Ale situace se poněkud změnila.
Začnu-li pracovat, pak to bude zde,
v tomto kraji,
protože naše dcera Catherine čeká dítě.
Takže bych jí chtěla být blízko.
Zajisté.
A chtěla bych být u toho, jak náš vnouček bude růst.
-Přirozeně. -Nebo vnučka, bude-li to holčička.
Když jsem opustila Darlington Hall před lety,
ani jsem si neuvědomila, že skutečně odcházím.
Dívala jsem se na to jako na další lest,
abych vás pozlobila.
Byl to šok, když jsem přijela a uvědomila si, že jsem vdaná.
Velice dlouho jsem
byla nešťastná.
Ale pak se narodila Catherine a jak šly roky,
zjistila jsem, že manžela miluji.
Víte, nikdo,
nikdo na světě mě nepotřeboval tolik jako on.
Ale přichází chvíle,
kdy mám dojem, že jsem učinila hroznou životní chybu.
Jsem si jist, že takové
chvíle máme všichni.
Lidé se vždycky radují, když se navečer rozsvítí světla.
Proč to dělají?
Říká se,
že pro mnoho lidí je večer nejlepší částí dne.
Část, na kterou se nejvíce těší.
Je tomu tak?
A na co se nejvíce těšíte vy?
Na návrat do Darlington Hall,
na vyřešení potíží s naším personálem.
Vy jste byl vždycky velice schopný.
Vzpomínám si, že veškeré potíže jste řešil na místě.
Vždycky to byla jen práce a práce.
A tak to zůstane, o tom není pochyb.
Pan Stevensi, nečekejte tam! Autobus má vždycky zpoždění.
Pojďte se schovat.
Buďte na sebe opatrná.
-Vy také, slibte to. -Ano, slibuji.
Snažte se učinit další roky šťastnými pro vás i pro vašeho manžela.
Možná se už nesetkáme, paní Bennová.
Proto jsem tak osobní, prominete-li mi.
Děkuji, pane Stevensi.
Už to jede. Snad poprvé přesně.
Děkuji. Mnohokrát děkuji za návštěvu.
Bylo to od vás laskavé.
Bylo mi potěšením.
Ráda vás zase uvidím. Nashledanou.
Opatrujte se.
Vylekal jste mě. Kde jste se tu vzal?
Co říkáte obleku?
Velmi pěkný, pane.
Dobře.
Pozor na lustr.
Vy jste to tady skutečně uvedl do pohybu. Báječné!
Požádal jsem ještě tři dívky z městečka, aby přišly.
A mohu vám slíbit, že tento dům bude připraven
a v pořádku před příjezdem paní Lewisové.
To zní dobře.
Dnes odpoledne očekávám možnou novou hospodyni.
Paní Ruth Musprattovou.
Má výborné reference. Byla v Sussexu vychovatelka v chlapecké škole.
Vychovatelka?
Ta nás ochrání před špatným chováním.
-To zajisté doufám, pane. -Dobře.
Dobře, Stevensi. Velmi dobře.
Tady byl ten banket v roce 1935. Pamatujete?
Všichni jsme stáli a opěvovali naše principy.
Bůhví, co jsem řekl. Ale je to pobouřilo.
Co jsem to vlastně řekl?
Promiňte, byl jsem zaneprázdněn obsluhou
a neposlouchal proslovy.
Máme tady návštěvníka.
Buďte velmi opatrný.
Pojď sem. No tak.
Dobře. To nic.
No tak!
Nesmíte ho vyplašit.
On slétne sám.
Myslím, když necháme okno otevřené...
Dobře.
Zůstaň.
Běž. Ven! No tak. Ven!
Dobrá práce.
Dobrá práce, pane.